Одним із проявів універсального феномену bystander response як відповіді нормальних клітин (свідків) на генотоксичний стрес, індукований клітинами-мішенями, є нещодавно відкритий прямий і зворотний пухлино-індукований ефект свідка (tumor-induced bystander effect (TIBE))-результат взаємодії між здоровими та злоякісними клітинами [1, 2]. Здатність до індукції ТІВЕ встановлено, зокрема, для клітин меланоми та аденокарциноми легенів за умов їх сумісного культивування з нормальними клітинами з різних тканин люди
Objective. Describe and characterize the peculiarities of the chronic myeloid leukemia (CML) course and response to treatment in patients irradiated as a result of the Chornobyl nuclear power plant (ChNPP) accident based on the assessment of clinical-laboratory and clinical parameters. Materials and methods. The CML patients (n = 33) exposed to ionizing radiation as a result of the ChNPP accident were enrolled. The comparison group consisted of CML patients (n = 725) with no history of radiation exposure. All patients were in the chronic phase of the disease. Clinical, hematological and molecular genetic research methods were applied. Results. Patients exposed to ionizing radiation as a result of the ChNPP accident had no differences in CML manifestation, as well as in classical genetic markers at the onset of the disease compared with patients with no history of radiation exposure. Reduction of tumor clone on imatinib therapy was significantly less effective in the patients exposed to ionizing radiation than in cases of no history of radiation exposure. Cases of primary resistance were statistically significantly prevalent in the ChNPP accident consequences clean-up workers while in the residents of radiologically contaminated areas a statistically significant increase in probability of loss of complete cytogenetic response (development of secondary resistance) to imatinib therapy was found. An association was found between the radiation exposure and probability of loss of complete cytogenetic response to imatinib therapy in this group of patients. Conclusion. The radiation exposure in the history even many years before the onset of CML is an unfavorable exogenous factor responsible for the development of resistance to imatinib therapy. Key words: chronic myeloid leukemia, ionizing radiation, tyrosine kinase inhibitors, response to treatment.
Objective. to determine the impact of the irradiated in vitro blood cells from patients with B-cell chronic lymphocytic leukemia (CLL) on the level of chromosomal instability in peripheral blood lymphocytes (PBL) from healthy persons during the development of tumor-induced bystander effect. Materials and methods. Separate and joint cultivation of PBL from healthy persons (cells-bystanders) together with blood cells from CLL patients irradiated in vitro at the G0 stage of the mitotic cycle by γ-quanta 137Cs in a dose of 0.5 Gy 137Cs (cells-inductors) was used. For joint cultivation our own model system for co-cultivation of PBL from individuals of different sex, designed by us to investigate the bystander effects at the cytogenetic level was used. Traditional cytogenetic analysis of uniformly painted chromosomes with group karyotyping was performed. The frequency of chromosome aberrations in cells-inductors and cells-bystanders as the markers of chromosome instability were determined. Results. Found that at co-cultivation of PBL from healthy individuals with irradiated blood cells from CLL patients the middle group frequency of chromosome aberrations in the bystander cells (5.18 ± 0.51 per 100 metaphases, p < 0.001) was statistically significant higher than its background level determined at a separate cultivaton (1.52 ± 0.30 per 100 metaphases), and at co-cultivation with non-irradiated blood cells from CLL patients (3.31 ± 0.50 per 100 metaphases, p < 0.01). Conclusions. Co-cultivation of in vitro irradiated blood cells from CLL patients with PBL from healthy persons leads to an increase in the level of chromosome instability in the bystander cells due to synergism between tumor-induced and radiation-induced bystander effects. Key words: human peripheral blood lymphocytes, B-cell chronic lymphocytic leukemia, ionizing radiation, chromosomal instability, tumor-induced bystander effect.
Державна установа «Національний науковий центр радіаційної медицини НАМН України», Київ, Україна Резюме Актуальність. Впровадження в клінічну практику нілотинібу у пацієнтів з хронічною мієлоїдною лейкемією (ХМЛ), резистентних до іматинібу, робить актуальним визначення ранніх критеріїв ефективності терапії інгібіторами тирозинкіназ другої лінії. Мета роботи: дослідження прогностичного значення рівня експресії гена BCR/ABL1 через 3 та 6 міс. терапії нілотинібом у хворих на ХМЛ, у яких терапія іматинібом була неефективною. Матеріали і методи. Обстежено 129 пацієнтів з ХМЛ, резистентних до терапії іматинібом. Всі пацієнти отримували терапію нілотинібом в дозі 800 мг на добу. Рівень експресії гена BCR/ABL1 визначали методом кількісної зворотньотранскриптазної полімеразної ланцюгової реакції (ЗТ-ПЛР). Оцінювали ефективність терапії за рівнем редукції експресії гена BCR/ABL1 до рівня повної цитогенетичної відповіді (ПЦВ), великої молекулярної відповіді (ВМВ) та глибокої молекулярної відповіді (МВ4) через 12 міс. та 24 міс. терапії, динаміку досягнення ПЦВ, ВМВ та МВ4, а також 4-річну загальну виживаність (OS), безподійну виживаність (EFS) та виживаність без прогресії (PFS). Результати. BCR/ABL1≤10% через 3 міс. терапії асоціювався з високою вірогідністю досягнення ПЦВ та ВМВ, а рівень BCR/ABL1≤1% через 3 міс. асоціювався з більшою вірогідністю досягнення МВ4. Пацієнти з ВCR/ABL1≤1% на 6 міс. терапії нілотинібом мали кращу 4-річну безподійну виживаність, виживаність без прогресії та загальну виживаність порівняно з пацієнтами з ВCR/ABL1>1% (91,7% vs 64,7%; 100% vs 73,2%; 100% vs 84,9% відповідно). Висновки. Рівень експресії гена BCR/ABL1 через 3 та 6 міс. терапії нілотинібом у хворих на хронічну мієлоїдну лейкемію, у яких терапія іматинібом була неефективною, є раннім маркером прогнозу відповіді на терапію. Ключові слова: хронічна мієлоїдна лейкемія; нілотиніб; резистентність; ген BCR/ABL1; ефективність терапії. AbstractBackground. The introduction of Nilotinib as an alternative treatment in patients with chronic myeloid leukemia (CML) who are resistant to imatinib requires to identify the early markers of thyrosine kinase inhibitors second-line therapy efficacy. The BCR/ABL1 level at 3 months can predict outcomes of frontline therapy with Imatinib. However, there is insufficient data for efficacy prognostic markers of Nilotinib therapy following Imatinib therapy failure.The aim of the study was to estimate the prognostic value of BCR/ABL1 gne expression levels at 3 and 6 months of Nilotinib therapy in patients with CML who failed Imatinib.Materials and methods. A total of 129 CML patients receiving Nilotinib after Imatinib failure were examined. All patients provided informed consent to the use their biomaterial for the study. The median age of the patients was 38 years (18-70 years). For all patients Nilotinib was prescribed at a daily dose 800 mg. The duration of Nilotinib treatment was 42 months (12-106 months). The BCR/ABL1 expression level was determined by quantitative reverse transcriptase polymerase chain react...
scite is a Brooklyn-based organization that helps researchers better discover and understand research articles through Smart Citations–citations that display the context of the citation and describe whether the article provides supporting or contrasting evidence. scite is used by students and researchers from around the world and is funded in part by the National Science Foundation and the National Institute on Drug Abuse of the National Institutes of Health.
hi@scite.ai
10624 S. Eastern Ave., Ste. A-614
Henderson, NV 89052, USA
Copyright © 2024 scite LLC. All rights reserved.
Made with 💙 for researchers
Part of the Research Solutions Family.