Харківський національний університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба, Харків ІНТЕЛЕКТУАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ У ЗАДАЧАХ УПРАВЛІННЯ СТРУКТУРНОЮ ДИНАМІКОЮ СКЛАДНИХ БАГАТОСТРУКТУРНИХ СИСТЕМ ВІЙСЬКОВОГО ПРИЗНАЧЕННЯ У статті викладені концептуальні положення про можливості застосування методів штучного інтелекту і інтелектуальних інформаційних технологій при формуванні і реалізації управлінських рішень стосовно задач управління функціонуванням і структурою динамікою складних багатоструктурних систем військового призначення. Розглядаються основні елементи інтелектуальних систем управління, виділяються проблемні аспекти розробки методичних основ створення і застосування нових інтелектуальних інформаційних технологій, що призначені для забезпечення управління структурною динамікою складних систем військового призначення. Відмічається, що проблемні аспекти (задачі), що відносяться до інтелектуалізації управління складними багатоструктурними системами військового призначення і їх компонентами, можуть бути розділені на дві основні групи, такі як: група проблемних аспектів (задач) інтелектуалізації управління окремими, відносно автономними компонентами складних багатоструктурних систем, що вирішують локальні цільові задачі, використовують, як за правило, свої обмежені ресурси; група проблемних аспектів (системних задач) інтелектуалізації управління складними багатокомпонентними (багатоструктурними), просторово розподіленими системами різного оперативно-стратегічного масштабу (структурно-просторового розподілення і функціональної орієнтованості) з урахуванням взаємно узгодженої взаємодії структурно-функціональних компонентів. Зміст процесу управління має бути такий, щоб управлінські рішення, що приймаються у відповідності з обстановкою, при спільному узгодженому використанні традиційних і інтелектуальних технологій підтримки прийняття управлінських рішень, займали у цьому процесі центральне місце.
Харківський національний університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба, Харків ІНФОРМАТИЗАЦІЯ УПРАВЛІННЯ СТРУКТУРНОЮ ДИНАМІКОЮ СКЛАДНИХ БАГАТОСТРУКТУРНИХ СИСТЕМ ВІЙСЬКОВОГО ПРИЗНАЧЕННЯ ПРИ ДИНАМІЧНІЙ ЗМІНІ ОБСТАНОВКИ В РАЙОНІ ВЕДЕННЯ БОЙОВИХ ДІЙ В статті розглядаються концептуальні і змістовні аспекти інформатизації управління структурною динамікою складних багатоструктурних систем військового призначення. Наводиться розширене тлумачення таких понять, як структурна динаміка, управління структурною динамікою, виділяються основні типи структур складних багатоструктурних систем військового призначення, формулюються положення, що відносяться до подання інформаційно-телекомунікаційного середовища і єдиного інформаційно-комунікаційного простору, розглядається питання моніторингу станів середовища, в якому ведуться операції (бойові дії). Виділяються основні групи деструктивних впливів на складні системи військового призначення, що мають безпосереднє відношення до негативного впливу на процеси управління структурною динамікою складних систем та інформатизацію цих процесів. Інформатизація управління структурною динамікою складних систем військового призначення подається як організаційно-технічний процес, в основі якого покладене застосування інформаційних засобів і технологій формування і реалізації управлінських рішень на етапах планування і ведення операції (бойових дій) угрупованнями збройних сил для забезпечення ефективного управління структурною динамікою складних систем військового призначення. До технологічної основи інформатизації відносяться телекомунікаційно-інформаційні технології, що реалізуються у відповідності з принципами системного підходу. Ключові слова: інформатизація, структурна динаміка, управління структурною динамікою, інформаційні і комунікаційні технології.
У статті розглядаються проблемні системно-концептуальні аспекти планування і ведення об'єднаних (міжвидових) операцій угрупованнями збройних сил і оперативного управління структурною динамікою складних багатоструктурних систем військового призначення в умовах динамічної зміни оперативно-стратегічної і оперативно-тактичної обстановки на театрі військових дій (в районі бойових дій). Виділяються основні елементи, проблеми і напрямки діяльності інноваційного характеру, що охоплюються проблематикою теорії і практики управління складними багатоструктурними системами військового призначення. Аналізуються фактори, що обумовлюють необхідність розвитку теорії і практики управління структурною динамікою складних багатоструктурних систем військового призначення. Серед проблем, що пов'язані з цим управлінням, виділяються такі актуальні проблеми, як: забезпечення ефективного управління структурною динамікою складних багатоструктурних систем військового призначення в умовах динамічної зміни обстановки на полі бою в умовах активного антагоністичного протистояння противника; автоматизації та інформатизації оперативного управління операціями (що виконуються угрупованнями збройних сил в умовах динамічної зміни оперативно-стратегічної (оперативно-тактичної) обстановки на театрі воєнних дій (в районі бойових дій); інші проблеми, від якості результатів і повноти вирішення яких, зазвичай, буде залежити практична реалізація ефективного управління операціями (бойовими діями) об'єднаних (міжвидових) угруповань збройних сил у динаміці ведення збройної боротьби з угрупованнями військ противника. Значна увага приділяється науково-методичним питанням дослідження процесів управління структурною динамікою складних багатоструктурних систем військового призначення і створення інтегрованої системи підтримки прийняття управлінських рішень, а також адаптивної трансформації організаційної структури даних систем до умов динамічної зміни обстановки в районі ведення бойових дій.
У статті розглядаються проблемні питання, що пов'язані з використанням принципів і положень програмно-ситуаційного підходу до вирішення задач управління розвитком системи озброєння збройних сил держави у програмному періоді часу. Основна увага приділяється скоординованому використанню стратегічного програмно-цільового планування і програмно-ситуаційного підходу до оперативного управління вирішенням проблемних ситуацій в умовах невизначеності і недостатності вихідних даних, що необхідні для адекватного і адаптивного реагування на зміни зовнішнього середовища (оперативно-стратегічної, воєнно-економічної, виробничо-технологічної та іншої обстановки). Аналізуються відмінності програмно-ситуаційного і програмно-цільового підходу для оперативного планування заходів з протидії негативним тенденціям розвитку системи озброєння. Указується на доцільність використання орієнтованих графів для створення моделей проблемних ситуацій розвитку системи озброєння та окремих її складових на довгостроковий період.