Останнім часом зросла кількість повідомлень щодо перспективності використання статинів при захворюваннях печінки. Завдяки низькій токсичності та високому рівню безпеки в клінічній практиці найчастіше використовується аторвастатин, у зв’язку з чим доцільним є дослідження результатів його застосування у хворих на алкогольну хворобу печінки (АХП) за її поєднання з артеріальною гіпертензією (АГ). Мета – вивчити ефективність застосування аторвастатину у комплексній терапії АХП, поєднаної із АГ, шляхом визначення у крові показників функціонального стану ендотелію, системного запалення, оксидативного стресу, ліпідного та вуглеводного обмінів. Матеріал і методи. В дослідженні взяли участь 62 хворих на алкогольну хворобу печінки. Усіх обстежених було поділено на дві групи. До першої (контрольної) групи увійшли 11 хворих на хронічний алкогольний гепатит (ХАГ) та 20 хворих на алкогольний цироз печінки (АЦП), яким проводилося загальноприйняте лікування. Другу (основну групу) склали 11 пацієнтів із ХАГ та 20 пацієнтів з АЦП, які на фоні традиційного лікування отримували аторвастатин (по 20 мг 1 раз на добу впродовж 3 місяців). Визначали вміст у сироватці крові стабільних метаболітів монооксиду нітрогену (нітритів/нітратів), ендотеліну-1, молекул міжклітинної адгезії-1 (ICAM-1), С-реактивного білка, фактора некрозу пухлин-a, трансформувального фактора росту-b1, інтерлейкіну-10, 8-ізопростану та церулоплазміну. Досліджували також ліпідний спектр крові та деякі показники вуглеводного обміну. Результати. У хворих на ХАГ та АЦП, поєднані з АГ, під впливом аторвастатину спостерігалося зниження рівня в сироватці крові ендотеліну-1, нітратів/нітритів, ICAM-1, С-реактивного білка, фактора некрозу пухлин-a, інтерлейкіну-10, трансформувального фактора росту-b1, 8-ізопростану, церулоплазміну, загального холестеролу, холестеролу ліпопротеїдів низької щільності, тригліцеролів за одночасного зростання вмісту холестеролу ліпопротеїдів високої щільності. Висновок. Застосування аторвастатину у комплексному лікуванні хворих на алкогольну хворобу печінки (хронічний алкогольний гепатит та алкогольний цироз печінки), поєднану з артеріальною гіпертензією, приводить до покращання функціонального стану ендотелію, зниження інтенсивності системного запалення та оксидативного стресу на тлі зменшення проявів дисліпопротеїнемії.
ABSTRACT. Adequate and effective treatment of severe pneumonia is especially relevant in present situation. The most problematic issue is infusion therapy. The current evidence and guidelines recommend balanced crystalloid infusion for patients with severe pneumonia and sepsis. The composition of Rheosorbilact® provides significant benefits in patients with severe infections, including respiratory infections. According to the results of the randomized open blinded end-point RheoSTAT-CP0698 study, administration of Rheosorbilact® to patients with pneumonia (intravenous infusion at a dose of 200-400 ml/day for 3 days) effectively improves the clinical condition, reduces the manifestations of (multi-) organ failure and endogenous intoxication. Small-volume infusion therapy promotes rapid normalization of circulating blood volume, stabilization of hemodynamics, acid-base, electrolyte and gas composition of the blood, significantly improves saturation and reduces tachypnea. The positive effect of therapy on renal function and inflammation has also been established. This therapy had a favorable safety profile (e. g., it did not lead to fluid overload, pulmonary edema, pleural effusion or other serious side effects, and was not associated with a clinically significant increase in endogenous serum lactate level). The RheoSTAT-CP0698 study substantiates the feasibility of using Rheosorbilact® in the complex treatment of pneumonia.
Introduction. The development and progression of alcoholic liver disease (ALD) is conditioned and modified by genetic polymorphism and the interaction of genes with numerous factors, among which the important part is the amount of alcohol consumed, the presence of a viral lesion of the liver and the concomitant diseases of the patients. Objective. Evaluation of the frequency of polymorphism genotypes eNOS (rs2070744), PNPLA3 (rs738409), CD14 (rs2569190) at ALD. Methods. Polymorphic variants of eNOS (T-786C), PNPLA3 (C10109G), CD14 (C-159T) genes were analyzed by a polymerase chain reaction in 99 patients with alcoholic liver disease and 21 subjects in the comparison group. Results. The frequency of polymorphous variants of the eNOS (T-786C) gene in the examined groups was: the TT-genotype was found in 21.6% of patients with alcoholic hepatitis (AH), in 48.4% of patients with alcoholic liver cirrhosis (
scite is a Brooklyn-based organization that helps researchers better discover and understand research articles through Smart Citations–citations that display the context of the citation and describe whether the article provides supporting or contrasting evidence. scite is used by students and researchers from around the world and is funded in part by the National Science Foundation and the National Institute on Drug Abuse of the National Institutes of Health.
hi@scite.ai
10624 S. Eastern Ave., Ste. A-614
Henderson, NV 89052, USA
Copyright © 2024 scite LLC. All rights reserved.
Made with 💙 for researchers
Part of the Research Solutions Family.