Резюме. Мета: оцінити вплив вправ з глибоким диханням на рівень тривоги та депресії серед кардіохірургічних пацієнтів. Матеріали і методи. У дослідженні взяли участь 75 пацієнтів, котрим виконувалось кардіохірургічне втручання. Пацієнтів було випадковим чином розділено (у співвідношенні 1:1, метод конвертів) на контрольну групу (КГ, n=38) та тренувальну групу (ТГ, n=37). Перед операцією пацієнти отримували коротку консультацію фізичного терапевта щодо цілей та змісту фізичної терапії, алгоритму активізації після операції. Післяопераційний протокол передбачав ранню мобілізацію пацієнта та заняття з фізичним терапевтом. За необхідності (стан пацієнта, необхідність мотивації) кількість та/чи тривалість занять могла збільшуватися за рішенням фізичного терапевта. Для пацієнтів КГ респіраторна фізична терапія обмежувалася кашлем. Пацієнти ТГ додатково виконували дихальні вправи з глибоким диханням. Для оцінки рівня тривоги та депресії застосовувалася Госпітальна шкала тривоги та депресії. Результати дослідження. Відмінностей у антропометричних показниках, функціональному класі NYHA, часових показниках операції не встановлено. Відповідно до результатів першого анкетування, рівні тривоги та депресії не відрізнялися у КГ і ТГ: ±S для тривоги становили відповідно 7,68±3,89 бала і 6,48±3,25 бала (р=0,153), а для депресії 5,66±4,11 і 5,89±3,31 (р=0,787). Аналогічний висновок отримано й при порівнянні результатів груп заключного анкетування: тривога ‑ 4(1; 7,25) бала проти 5(3; 8) балів (р=0,263); депресія ‑ 4,74±3,25 бала проти 5,54±3,61 бала (р=0,314). Висновки. Позитивного ефекту від включення вправ з глибоким диханням до післяопераційної програми фізичної терапії на динаміку показників тривоги та депресії не встановлено.
The aim. To determine the impact of implementing the extra early mobilization protocol (EEM) on the length of intensive care unit (LICU) stay and postoperative unit (LPOU) stay and to assess the role of age, heart contractility, functional class and surgical outcomes. Materials and methods. Participants – adult patients of 2018–2019 with less than 24-hour artificial lung ventilation (ALV). The first group were treated according to the early mobilization protocol (EM, patients of 2018); the second group were treated according to the EEM protocol (patients of 2019). Design: a retrospective analysis. Settings: cardiosurgical unit. Interventions: the major difference is that the resources of patient mobilization team have expanded since 2019, namely it included a physical therapist, which made it possible to modify the EM protocol (standing on the 2 postoperative day (POD), activation with the help of medical staff, respiratory exercise) to the EEM protocol (standing on the 1 POD following consultation with an anesthesiologist, exercises with a physical therapist, respiratory exercise). The main outcomes: LICU, LPOU and total postoperative hospitalization (LTPO) (number of nights). Results. There were no differences between the EEM and EM groups in LICU (3 (2; 4) vs. 2 (2; 4); P = 0.182), LPOU (7 (6; 10) vs. 8 (6; 10); P = 0.118), LTPO (10 (8; 13) vs. 10 (9; 13); P = 0.308). Correlation analysis revealed absence, weak and very weak relations between the LICU, LPOU, LTPO indicators and other criteria, including age, ejection fraction, ALV. Conclusions. The effectiveness of the EEM protocol seems doubtful to reduce LICU, LPOU, and LTPO as compared to the EM protocol. The obtained results also raise the importance of physical therapist time management.
ВСТУППонад 60 років тому Ганс Сельє показав, а численні дані сучасних дослідників під-твердили, що реакція стрес є однією із загальних неспецифічних адаптаційних реакцій, а його розвиток -основою хвороб як соматичних, так і психічних [1,2]. Процеси самоорганізації в організмі залежать від типу реакції адаптації та рівня реактивності організму, на тлі якого вони розвиваються [3]. Однією з провідних ефекторних систем, що реалізує пристосування організму до фак торів зовнішнього і внутріш нього сере-довища, слугує система кровообігу [4]. Ни ні важливим фактором у розвитку пато логії сис-те ми кровообігу і клінічно маніфес тую чих захво рювань серця і судин розглядається дис функція ендотелію, яка формується внас-лідок дисбалансу між медіаторами, що забез-пе чують в нормі оптимальний перебіг всіх ендо телійзалежних процесів [5].Організм найбільш чутливий до впливу різних стресорних факторів в період активної перебудови нервово-регуляторних механіз-мів, і одним з таких періодів в онтогенезі є пубертатний вік. Проведені дослідження у здорових дітей цієї вікової групи виявили дезадаптацію вегетативного забезпечення [6,7], а у підлітків з різною соматичною патологією -ознаки розвитку ендотеліальної дисфункції [8,9]. Однак процеси формуван-ня адаптивних реакцій судинного тонусу, зумовлених впливом стресових факторів, усе ще залишаються недостатньо вивченими.
Національний університет фізичного виховання та спорту України, м. Київ Мета роботи -oцінювання реакції гемодинамічних показників і змін функції ендотелію при моделюванні тривалої ваготонії.Матеріали та методи. Дослідження виконали на 10 стодобових щурах, яким здійснили ультразвукове сканування протя-гом десятидобового терміну дії експериментальної ваготонії, змодельованої введенням антихолінестеразного препарату зворотної дії піридостигміну броміду. Критерієм оцінювання типу адаптивної реакції організму, що формується, слугували зміни показників білої крові.Під час ультразвукового дослідження здійснили кількісне оцінювання внутрішньопросвітного діаметра судини, товщи-ну комплексу інтима-медіа, ендотелійзалежної та ендотелійнезалежної дилатації. Вивчали кількісні характеристики кровотоку: частоту серцевих скорочень, пікову систолічну швидкість кровотоку, максимальну кінцеву діастолічну швид-кість кровотоку, індекс резистентності та систолодіастолічне відношення, а також розрахункову середню швидкість кровотоку.Результати. Встановили, що на тлі моделі ваготонії в організмі стодобових лабораторних щурів розвивається стрес-реак-ція. За результатами варіаційного аналізу показників гемодинаміки виявлені деякі особливості перебудови реакції судинної стінки залежно від стадії стресу. При цьому стадія резистентності стресу характеризується порушенням пружно-еластич-них властивостей стінки черевної аорти зі збереженням функції ендотелію та компенсаторних можливостей організму, що включалися в механізми нормалізації гемодинаміки. Своєю чергою, стадія виснаження стресу характеризувалась розвитком ендотеліальної дисфункції, втратою судинною стінкою пружно-еластичних властивостей і здатності до компенсації патоло-гічних змін, що розвиваються.Висновки. Результати досліджень свідчать, що при тривалій ваготонії у здорових особин пубертатного віку тривало збері-гаються компенсаторні можливості серцево-судинної системи організму, в тому числі характеристики ендотелію черевної аорти, які включаються в механізми нормалізації гемодинаміки. Виснаження компенсаторних механізмів збігається з роз-витком ендотеліальної дисфункції та порушеннями гемодинаміки, що частково піддаються спрямованій фармакологічній корекції.Изменение гемодинамических параметров и функции эндотелия брюшной аорты в эксперименте с длительной ваготонией С. В. ГаврелюкЦель работы -оценка реакции гемодинамических показателей и изменений функции эндотелия при моделировании длительной ваготонии. Материалы и методы.Исследование было проведено на 10 стодневных крысах, которым проводили ультразвуковое ска-нирование на протяжении десятидневного срока воздействия экспериментальной ваготонии, смоделированной введением антихолинэстеразного препарата обратимого действия пиридостигмина бромида. Критерием оценки типа формирующейся адаптивной реакции организма служили изменения показателей белой крови.В ходе ультразвукового исследования проводили количественную оценку внутрипросветного диаметра сосуда, толщины комплекса интима-медиа, эндотелийзависимой и эндотелийнезависимой дила...
This work covers current questions on studying structural changes in the wall of the abdominal aorta during the modelled long-term immobilization stress against vagotonia. The purpose of this study was to reveal the effect of prolonged vagotonia on the structure of the wall of the abdominal aorta in rats in the experiment. The studies were performed on three comparable groups of hundred-day Wistar rats, which were exposed to immobilization stress and vagotonia for a period of 10 days. Immobilization was chosen as a method to induce stress model. The rats were placed into a special plastic box, in this way limiting their movements for four hours at room temperature. Vagotonia was modelled by the administration of pyridostigmine bromide, reversible anticholinesterase. Histological preparations of the abdominal aorta were studied by x40, x100, x400 magnification using the Primo Star 5 microscope (Carl Zeiss, FRG) followed by photography of microscopic images. Computer morphometry was performed with x100 and x400 magnification and then the image were displayed on the computer monitor using the DVR and AxioVision image analysis software (Rel.4.8.2) in μm. We assessed the thickness of the subendothelial layer, and namely an internal elastic membrane and media. The ratio of the extent of the abdominal aorta lumen to the vascular wall was calculated in the Adobe Photoshop program by the A. A. Glagoliev method through overlaying of point grids on sections, the results were converted into percentages. The studies were carried out in five fields of five different sections in each rat. The results of the variation analysis of the morphological data obtained have revealed some features of restructuring the vascular wall of the abdominal aorta due to prolonged immobilization stress accompanied by vagotonia. It has been found out that prolonged exposure of hundred-day Wistar rats to immobilization stress leads to a decrease in thickness and certain morphological changes in all layers of the abdominal aorta wall and a decrease in the percentage of the component of the vessel wall. When accompanied by prolonged immobilization and vagotonia, preservation of the endothelial layer of the abdominal aorta was observed against the background of a decrease in intimal thickness and degenerative cell changes, as well as media thickening and focal changes in adventitia.
scite is a Brooklyn-based organization that helps researchers better discover and understand research articles through Smart Citations–citations that display the context of the citation and describe whether the article provides supporting or contrasting evidence. scite is used by students and researchers from around the world and is funded in part by the National Science Foundation and the National Institute on Drug Abuse of the National Institutes of Health.
hi@scite.ai
10624 S. Eastern Ave., Ste. A-614
Henderson, NV 89052, USA
Copyright © 2024 scite LLC. All rights reserved.
Made with 💙 for researchers
Part of the Research Solutions Family.