The aim of the work – to present a case of positive use of tocilizumab in the treatment of pregnant woman with severe COVID-19. Materials and methods. A self-observation clinical case of severe coronavirus disease (COVID-19) in pregnant K., 40 years old, who was treated at Municipal Non-Profit Enterprise “Regional Infectious Diseases Clinical Hospital” of Zaporizhzhia Regional Council. The patient was treated in accordance with the “Protocol for the provision of medical care for the treatment of coronavirus disease (COVID-19)”. Results. Our own clinical observation demonstrates the formation of severe COVID-19 in a 40-year-old pregnant woman in the second trimester of pregnancy. Combination treatment with glucocorticoids in the presence of oxygen dependence on the 11th day of the disease was ineffective for two days of clinical and laboratory parameters monitoring, which required a decision on the additional appointment of tocilizumab. The development of “cytokine storm” clinical and laboratory signs on the 12th day of the disease was evidenced by the preservation of fever in the range of 37.5–37.8 °C, no regression of oxygen dependence. According to laboratory data, an increase in the severity of lymphopenia as a relative quantity – up to 5 % and absolute quantity – up to 0.5 × 109/l, an increase in fibrinogen – up to 5.8 g/l and D-dimer – up to 1.9 ng/ml, high level of C-reactive protein – up to 190 mg/l. These data justify the additional use of tocilizumab, which was administered at a dose of 8 mg/kg in the absence of contraindications. Tocilizumab administration was effective, contributing to oxygen dependence regression and recovery of laboratory parameters within a week. Conclusions. Our own clinical observation demonstrates the formation of severe COVID-19 in pregnant woman in the second trimester of pregnancy. Due to the ineffectiveness of glucocorticosteroid therapy and the presence of clear clinical and laboratory signs of “cytokine storm” on the 12th day of the disease, the use of tocilizumab was effective, which contributed to the oxygen dependence regression and recovery of laboratory parameters within a week. Treatment of pregnant woman with severe COVID-19 requires adherence to existing protocols.
The aim of the study is to analyze the literature data on modern views concerning extrapulmonary manifestations of coronavirus disease (COVID-19). Based on the analysis of current publications, the article analyzes the clinical manifestations of coronavirus disease (COVID-19) as a multisystem disorder with two main types of clinical manifestations, namely pulmonary and extrapulmonary. Determining pathogenetic mechanisms of extrapulmonary symptoms are, on the one hand, the tropism of SARS-CoV-2 to ACE2 receptors, expressed not only by alveolar epithelial type II cells, but also by cells of the heart, nervous system, vascular endothelium, small and large intestine, basal layer cells of the epidermis, cells of endocrine organs, etc., and on the other hand, immune-dependent mechanisms, in particular the development of “cytokine storm”. It is shown that the spectrum of extrapulmonary manifestations of COVID-19 is very wide, and clinical manifestations are characterized by significant polymorphism. Extrapulmonary symptoms of COVID-19 were analyzed considering the organs of the gastrointestinal tract, nervous, cardiovascular and endocrine systems, skin and others. Attention is drawn to a certain association between definite extrapulmonary manifestations and the severity of COVID-19 course. Thus, particular extrapulmonary manifestations are associated with a milder course of COVID-19 (anosmia, dysgeusia, etc.), others, vice versa, occur in severe disease (damage to liver, kidney, heart, pancreas). In addition, some extrapulmonary manifestations, especially of the nervous system, may remain in patients even after an acute period of the disease. Some extrapulmonary manifestations, which are currently described in a small number of patients, are also reviewed. Conclusions. COVID-19 is characterized by a wide range and high frequency of extrapulmonary manifestations, which is explained by both the direct action of SARS-CoV-2 and immune-dependent mechanisms. Some extrapulmonary manifestations are associated with a milder course of COVID-19, others, on the contrary, occur in severe disease.
Наведені сучасні дані про мікст-інфекцію, спричинену SARS-CoV-2 та вірусом грипу на різних етапах пандемії COVID-19. Початок пандемії COVID-19 збігся із сезонним ростом захворюваності на грип, що призводило до мікст-інфікування та підвищувало ризик летального висліду. Незважаючи на обмеженість ресурсів до тестування на інші респіраторні інфекції під час пандемії COVID-19, представлені в літературі дані свідчать про суттєві зміни перебігу мікст-інфікування, залежно від циркуляції домінуючого штаму SARS-CoV-2. Так, під час домінування штаму Омікрон SARS-CoV-2 збільшується кількість випадків грипу та, відповідно, мікст-інфікування. Частота мікст-інфекції COVID-19 та грип не висока, проте в цих випадках характерні яскравіша клінічна симптоматика та вищий ризик тяжчого ступеня хвороби, що потребує своєчасного тестування на обидві ці інфекції для вибору оптимального противірусного лікування. Вивчення особливостей формування «цитокінового шторму» є перспективним напрямком дослідження для подальшої розробки диференційних засобів імунотропного лікування. Профілактичні заходи повинні включати вакцинацію як проти COVID-19, так і проти грипу в умовах триваючої пандемії COVID-19 та з урахуванням сезонного грипу.
The aim of the work is to clarify the clinical and laboratory features of Lyme disease in the Zaporizhzhia region on the basis of a retrospective clinical, epidemiological and serological analysis of this disease cases in the period from 2015 to 2019. Materials and methods. A retrospective analysis of 62 medical cards of stationary patients with Lyme disease for the period from 2015 to 2019 was carried out. The age of the patients ranged from 18 to 79 years. There were 38 men and 24 women. All the patients were given a traditional complex clinical-laboratory examination; ELISA was used to defined serum IgM and IgG to Borrelia burgdorferi. Results. According to the study results it was found that Lyme disease in the Zaporizhzhia region had a clear seasonal prevalence in summer (56.5 %) and spring (25.8 %). The vast majority of patients (80.6 %) clearly indicated the tick bite. The disease was mostly acute (90.3 %) with a predominance of erythema (94.6 %). In the acute course of the disease, patients were seropositive in 75.0 % of cases with simultaneous detection of both IgM and IgG to Borrelia burgdorferi, and positive IgM in the absence of IgG. Seronegative 25.0 % of patients required clear clinical and epidemiological data to confirm the diagnosis. Under prolonged and chronic conditions, patients had positive IgG to Borrelia burgdorferi (100 %) and IgM (50.0 %). Certain clinical and laboratory features at different course of Lyme disease were revealed. So, the acute course was characterized by the predominance of erythema (94.6 %), mild or no manifestations of general intoxication syndrome, lack of pathological changes in the hemogram in most patients (80.4 %). In the prolonged and chronic course, there was no history of erythema, clinical symptoms were polymorphic, half of the patients had increased erythrocyte sedimentation rate in the absence of changes in blood count, mild cytolytic syndrome and hyperbilirubinemia. Conclusions. As a result of the retrospective analysis of Lyme disease cases in the period from 2015 to 2019, certain patterns of epidemiological, clinical and serological changes in different courses of this infection in the Zaporizhzhia region were revealed, namely the clear seasonality of the disease, in the acute course – the predominance of erythema and different variants of serological profile in patients, and in prolonged and chronic course – polymorphism of all clinical symptoms and no history of erythema.
Обстежені 133 хворі на гострий гепатит В віком від 18 до 60 років. У роботі показано, що у хворих на гострий гепатит В із супутнім хронічним вживанням алкоголю в гепатотоксичних дозах розпал захворювання характеризується більшими порушеннями прооксидантно-антиоксидантної регуляції за рахунок вищого рівня альдегідфенілгідразонів спонтанної окисної модифікації білків крові та нітритів, що поєднується з низьким умістом L-аргініну в сироватці крові. Період реконвалесценції в цих хворих характеризується вищим рівнем альдегідфенілгідразонів й кетонфенілгідразонів спонтанної окисної модифікації білків крові, вищим умістом нітритів у поєднанні з низьким умістом L-аргініну в сироватці крові порівняно з хворими без супутнього ураження печінки. Залучення L-аргініну гідрохлориду (Тівортін) та тіотриазоліну до лікування хворих на гострий гепатит В із хронічним вживанням алкоголю в гепатотоксичних дозах сприяє поліпшенню прооксидантно-антиоксидантних процесів за рахунок зниження вмісту нітритів і кетонфенілгідразонів спонтанної окисної модифікації білків крові, підвищення вмісту L-аргініну й активності каталази в сироватці крові, сприяє нормалізації активності аланінамінотрансферази та збільшенню частоти сероконверсії HBeAg — anti-HBе порівняно з хворими, у лікуванні яких використовували лише базисні засоби.
scite is a Brooklyn-based organization that helps researchers better discover and understand research articles through Smart Citations–citations that display the context of the citation and describe whether the article provides supporting or contrasting evidence. scite is used by students and researchers from around the world and is funded in part by the National Science Foundation and the National Institute on Drug Abuse of the National Institutes of Health.
hi@scite.ai
10624 S. Eastern Ave., Ste. A-614
Henderson, NV 89052, USA
Copyright © 2024 scite LLC. All rights reserved.
Made with 💙 for researchers
Part of the Research Solutions Family.