Cilj ovog istraživanja bio je ispitati i usporediti artikulacijske i fonološke sposobnosti djece s cerebralnom paralizom s njihovim vršnjacima urednoga razvoja. Ispitivanje je provedeno na uzorku 15-ero djece s cerebralnom paralizom te 15- ero djece urednoga razvoja. Skupine su bile izjednačene po spolu i starosnoj dobi. Upotrijebljeni mjerni instrumenti sastojali su se od Testa artikulacije i zadataka za ispitivanje fonoloških vještina. Primijenjeni su relevantni statistički postupci (osnovni statistici, robusna diskriminativna analiza, t-test, hi-kvadrat test, Cochran-Cox metoda). Dobiveni rezultati ukazali su na postojanje statistički značajnih razlika u artikulacijskim i fonološkim sposobnostima između djece s cerebralnom paralizom (CP) i djece urednoga razvoja (UR). Razlikovanju skupina, u manifestnom prostoru, u najvećoj mjeri pridonose varijable brisanje konsonanata (BRISK) te broj artikulacijskih pogrešaka (TESTA). U kreiranju diskriminacijske funkcije značajno sudjeluju i varijable: izdvajanje početnoga glasa (IZPG), fonemska analiza (FONAN) i traženje rime (TRAR). Rezultati potvrđuju i statistički značajne razlike u artikulacijskim i fonološkim sposobnostima prema tipu cerebralne paralize. Skupina djece sa spastičnim tipom cerebralne paralize bila je uspješnija u zadatcima koji su ispitivali fonemsku analizu (FONAN), rastavljanje na slogove, brisanje konsonanata (BRISK), traženje rime (TRAR) te su imali bolje artikulacijske sposobnosti.
Djecu koja imaju ekspresivni rječnik manji od 50 riječi i/ili u dobi od 24 mjeseca još nisu dosegla fazu dvočlanih iskaza (Petinou, Constantinou i Kapsou, 2011) te kod koje uz kašnjenje u ekspresivnom i/ili receptivnom jeziku nisu prisutne kognitivne, neurološke, socio-emocionalne ili senzoričke teškoće nazivamo kasnim govornicima (late talkers) (Buschmann i sur., 2008). Literatura nam daje malo podataka o oralno-motoričkim sposobnostima kasnih govornika. Međutim, s obzirom na mogućnosti različitih ishoda i dijagnoza te zbog odabira što efikasnije terapije bilo bi dobro znati njihove karakteristike u području oralne motorike. Cilj ovog istraživanja bio je ispitati oralno-motoričke sposobnosti djece (KD = 3;07-8;11) kod koje je postojalo kašnjenje u jezično-govornom razvoju u dobi od 2 godine, usporediti ih s oralno-motoričkim sposobnostima djece tipičnog jezično-govornog razvoja te ispitati postoji li povezanost između rezultata na oralno-motoričkoj izvedbi i ostalim mjerama ekspresivnog i receptivnog jezika. Djeca s inicijalnom dijagnozom “kašnjenje u jezično-govornom razvoju” postižu statistički slabije rezultate od kontrolne skupine na oralno-motoričkim mjerama, a oralno-motoričke mjere pozitivno koreliraju s ekspresivnim jezičnim mjerama. Ovo istraživanje pokazuje važnost uključivanja i oralno-motoričkih mjera uz jezične mjere u procjenu kako bismo dobili širu sliku sposobnosti djece te što preciznije definirali odstupanja i sukladno tome odabrali odgovarajući terapijski pristup. Ključne riječi: kasni govornici, kašnjenje u jezično-govornom razvoju, govorno-oralno-motoričke sposobnosti, jezične teškoće, dječja govorna apraksija
Orofacijalni rascjepi primarno su strukturalna malformacija, no zbog svoje prirode utječu i na određene razvojne funkcije i mogu uzrokovati teškoće u području jezika, govora, sluha, glasa, hranjenja i gutanja, dentalne probleme, kao i psihosocijalne teškoće (Kummer, 2013; Peterson-Falzone i sur., 2016). Upravo je hranjenje jedan od prvih izazova s kojim se roditelji djece s orofacijalnim rascjepima susreću, a čak 97 % roditelja informacije o hranjenju smatraju najvažnijima u razdoblju odmah nakon poroda (Young, 2001). Stoga je cilj ovog rada dati uvid u načine hranjenja kod djece s raznim vrstama rascjepa i ispitati povezanost između vrste rascjepa i roditeljske zabrinutosti. Istraživanje pokazuje da se uporaba specijaliziranih bočica povećava s opsegom i složenošću rascjepa, kao i hranjenje putem nazogastrične sonde, a roditelje najviše brine nazalna regurgitacija. A opažene frekvencije – koje mogu ukazivati na povezanost između vrste rascjepa i zabrinutosti roditelja zbog zagrcavanja, nemogućnosti dojenja, dehidracije djeteta, teškoća koordinacije disanja i gutanja tijekom hranjenja, te produljenog trajanja hranjenja – ne razlikuju se značajno od očekivanih, ali postoji tendencija veće zabrinutosti roditelja djece s kompletnim rascjepom.
scite is a Brooklyn-based organization that helps researchers better discover and understand research articles through Smart Citations–citations that display the context of the citation and describe whether the article provides supporting or contrasting evidence. scite is used by students and researchers from around the world and is funded in part by the National Science Foundation and the National Institute on Drug Abuse of the National Institutes of Health.
hi@scite.ai
10624 S. Eastern Ave., Ste. A-614
Henderson, NV 89052, USA
Copyright © 2024 scite LLC. All rights reserved.
Made with 💙 for researchers
Part of the Research Solutions Family.