“…Найбільш поширеними моделями цього класу є моделі Гоеля-Окумото [11], S-подібна модель зростання надійності Ямади [12] тощо. Проте, основним недоліком відомих моделей на основі пуассонового процесу є те, що внаслідок припущень і спрощень, вони не достатньо адекватно відображають процес тестування, а результа-ти, отримані при їх застосуванні, не завжди збігаються з отриманими на практиці [13]. Крім того, більшість таких моделей не враховують величину та складність ПЗ, які впливають на поведінку інтенсивності відмов ПЗ.…”