Ecosystem management often aims to maintain a diversity of habitats to benefit a large number of species within a landscape. We studied the effects of wetland management by lowintensity cattle-grazing and late-summer burning on marsh vegetation and globally declining anuran amphibians (frogs and toads) in a previously homogeneous reedbed. Burning effectively removed old reed and increased the variability of reed cover and marsh vegetation by the next spring. However, reed grew back strong in areas burned 2 or 3 years before the study, indicating that fire rejuvenates reedbeds. In contrast, cattle-grazing kept reed cover homogeneously low and created open water surfaces. The number of amphibian species and individuals decreased with mean reed cover and old reed density, and increased with variability in reed cover. Correspondingly, amphibian richness and counts were greatest in newly burned areas the next spring. In contrast, a year later, richness and counts were greatest in grazed-only areas, with large decreases in newly burned and control areas. Our results suggest that combined management with grazing and burning can create different habitat patches, some of which will be optimal for amphibians in one year, whereas other patches may become suitable in a subsequent year when successional changes alter previously optimal patches. To maximize optimal habitats, mosaic management should repeat burning once every 2 or 3 years in a rotational manner, and also maintain low-intensity cattle-grazing, which controls reeds and benefits amphibians more sustainably. Our study supports spatiotemporally varied management to facilitate habitat heterogeneity and complexity in dynamic landscapes.
Összefoglaló:A kétéltűek (Amphibia) globálisan az egyik legveszélyeztetettebb élőlénycsoport, ezért elterjedésük ismerete alapvetően fontos, különösen olyan védett területeken, ahonnan kevés a korábbi információ és aktív beavatkozások zajlanak. Jelen munkánkban összesítjük az Egyekpusztakócsi mocsarak területén több korábbi vizsgálatban végzett felméréseink faunisztikai eredményeit, melyeket ötféle mintavételi módszerrel gyűjtöttünk 15 darab 2,5x2,5 kilométeres UTM cellában. Összesen 11 kétéltűfaj (pettyes gőte, dunai tarajosgőte, vöröshasú unka, barna ásóbéka, barna varangy, zöld varangy, zöld levelibéka, mocsári béka, kis tavibéka, nagy tavibéka, kecskebéka) 14 362 egyedét figyeltük meg. A hat legjobban felmért UTM négyzet között nem volt jelentős eltérés a diverzitás tekintetében. Két 10x10 kilométeres UTM négyzet (DT86 és 96) esetében öt és hét faj jelenlétével bővültek ismereteink. Nagy állományokkal volt jelen két Natura 2000-es jelölőfaj, a vöröshasú unka és a dunai tarajosgőte. Eredményeink szerint a mocsárrendszer a tájrehabilitációs beavatkozásoknak köszönhetően értékes és diverz kétéltűfaunának szolgál otthonául, ezért megfelelő kezelése és védelme kiemelt fontossággal bír. ábra. A vizsgálati terület (Egyek-pusztakócsi mocsárrendszer) kiterjedése, a nagyobb mocsarak elhelyezkedése és a terület 2,5x2,5 kilométeres UTM négyzetekkel való lefedettsége.
scite is a Brooklyn-based organization that helps researchers better discover and understand research articles through Smart Citations–citations that display the context of the citation and describe whether the article provides supporting or contrasting evidence. scite is used by students and researchers from around the world and is funded in part by the National Science Foundation and the National Institute on Drug Abuse of the National Institutes of Health.
hi@scite.ai
10624 S. Eastern Ave., Ste. A-614
Henderson, NV 89052, USA
Copyright © 2024 scite LLC. All rights reserved.
Made with 💙 for researchers
Part of the Research Solutions Family.