Встановлено, що видовий склад бур'янів в посівах кукурудзи залежить від їх адаптивної здатності та структури посівних площ в сівозміні. З'ясовано, що у разі запровадження мілкого безполицевого мульчувального обробітку ґрунту в технологію вирощування кукурудзи зумовлює підвищення забур'яненості посівів у 1,4-1,8 раза, що в свою чергу потребує уточненого регламенту використання ґрунтових і післясходових гербіцидів. Доведено, що кукурудза, вирощена на фоні оранки або чизельного обробітку, має мінімальну різницю в урожайності як в неудобреному варіанті, так і при внесенні N 30 P 30 K 30 , у зв'язку з покращанням умов живлення і меншою забур'яненістю посівів порівняно з мілким обробітком. Зі збільшенням частки азоту при удобренні кукурудзи до N 60 P 30 K 30 , ефективнішим є мілкий плоскорізний обробіток, на фоні якого можливо одержати однаковий, порівняно з оранкою і чизельним обробітком, урожай зерна за рахунок нівелювання дії цих факторів. Способи основного обробітку ґрунту за невисокої загальної забур'яненості посівів (9,0-12,6 шт./м²) суттєво не впливають на якість зерна кукурудзи. При внесенні мінеральних добрив (особливо азотних) простежується тенденція до підвищення вмісту білка в зерні та зниження-вуглеводів, зокрема крохмалю.
З'ясовано, що способи основного обробітку ґрунту певним чином впливають на процеси накопичення продуктивної вологи в ґрунті та ефективність її використання рослинами ячменю ярого. Зі зменшенням глибини обробітку витрати вологи рослинами з грунту також зменшуються. Найбільш ефективно вологу з ґрунту використовували посіви ячменю у варіантах досліду з полицевою оранкою на глибину 20-22 см, альтернативою оранці може стати безполицевий обробіток на глибину 14-16 см, який за коефіцієнтом водоспоживання і рівнем урожайності зерна незначно поступається оранці. Пряма сівба в необроблений ґрунт, зважаючи на показники урожайності зерна та ефективність використання вологи рослинами ячменю, виявилась найменш ефективним прийомом. В середньому за три роки досліджень на фоні оранки в контролі без добрив зерна ячменю ярого одержали 2,5 т/га, безполицевого обробітку -на 8,0 %, а у варіанті з прямою сівбою -на 23,2 % менше. Ефективним прийомом підвищення продуктивності і більш економного використання ґрунтової вологи посівами ячменю є внесення мінеральних добрив в дозі N 45 P 45 K 45 . За рахунок цього агрозаходу можна додатково одержати майже 13-21 % зернової продукції.Ключові слова: ячмінь ярий, основний обробіток ґрунту, добрива, урожайність, запаси продуктивної вологи, витрати вологи.
Узагальнені експериментальні дані, одержані в стаціонарних 5-, 7-та 8-пільних сівозмінах в південній та північній частинах степової зони. Вивчено вплив попередників на урожайність зерна кукурудзи при розміщенні її в сівозміні після пшениці озимої, соняшника і ячменю ярого. Встановлено агробіологічну роль ярусної та полицевої оранки, чизельного обробітку і системи No-till при вирощуванні кукурудзи. З'ясовано ефективність сидеральних культур, пожнивних решток, гною, мінеральних добрив в різних поєднаннях і певних полях сівозміни. Висвітлено залежність між агробіоценозом кукурудзи і грунтово-кліматичними умовами. В багатофакторній моделі землеробства, яка поєднує в собі сівозміни, основний обробіток грунту та різні види добрив, встановлено, що при вирощуванні кукурудзи на зерно її продуктивність коливається в широких межах-від 2,73 до 6,35 т/га. При цьому недоліки сівозмінного фактора частково можна компенсувати за рахунок основного обробітку грунту і комплексного внесення органічних та мінеральних добрив. Кращі агробіофізичні умови для росту і розвитку кукурудзи можливо забезпечити за рахунок глибокого полицевого обробітку і внесення гною в обсягах 30 т/га одночасно з N 90 P 60 K 60 .
На підставі багаторічного вивчення водного режиму і вологозабезпеченості основних сільськогосподарських культур в сівозмінах та агробіоценозах визначено факторіальну динаміку вологи в них і внесено корективи до методики визначення запасів вологи в грунті. Встановлено, що найбільш впливовими факторами регулювання продуктивного використання вологи в агроценозах є сівозміни, бур'яни, шкідники, хвороби, обробіток ґрунту та ін. При цьому додаткове використання вологи культурними рослинами може досягати 20-120 мм. Доведено, що існуюча методика визначення вологості ґрунту і запасів вологи в ньому знижує об'єктивність цих показників і не відповідає сучасним уявленням про процентний (%) вміст складової частини в об'єкті у цілому. Зміна механізму розрахунків полягає в тому, що вміст вологи визначається у вологому зразку ґрунту, а не в сухому, як це робили до цього часу. При цьому до формули визначення вологості грунту вводиться коефіцієнт водно-фізичної пропорції.
The dynamics of maintenance of productive moisture in soil of sowing of agricultural cultures in three 8-filds crop rotations was studied. The best terms of material well-being by moisture and balance of productive moisture are exposed in crop rotations with fallow, grain and cultivated cultures or grain and cultivated cultures. More high level of the productivity in them was provided by organic and mineral or mineral systems of fertilizer of soil.
scite is a Brooklyn-based organization that helps researchers better discover and understand research articles through Smart Citations–citations that display the context of the citation and describe whether the article provides supporting or contrasting evidence. scite is used by students and researchers from around the world and is funded in part by the National Science Foundation and the National Institute on Drug Abuse of the National Institutes of Health.
hi@scite.ai
10624 S. Eastern Ave., Ste. A-614
Henderson, NV 89052, USA
Copyright © 2024 scite LLC. All rights reserved.
Made with 💙 for researchers
Part of the Research Solutions Family.