Резюме. Актуальність. Неалкогольна жирова хвороба печінки (НАЖХП)- ВступНеалкогольна жирова хвороба печінки (НАЖХП) охоплює спектр захворювань, тісно пов'язаних із ме-таболічними факторами ризику. Іншими словами, вона є печінковим проявом метаболічного синдрому. НАЖХП включає стеатоз, неалкогольний стеатогепа-тит (НАСГ) з цирозом або без нього та гепатоцелюляр-ну карциному за відсутності зловживання алкоголем, що визначається як добове споживання алкоголю в пе-рерахунку на чистий спирт більше ніж 30 г для чоло-віків та більше ніж 20 г для жінок [1]. Стеатоз печінки має сприятливий клінічний перебіг, оскільки запаль-не пошкодження печінки не розвивається. Необхідно розрізняти цю форму НАЖХП, що пов'язана зі спри-ятливим довгостроковим прогнозом, і НАСГ, для якого характерно прогресування: приблизно у 20 % пацієнтів із НАСГ розвиваються криптогенний цироз і гепатоце-люлярна карцинома [2].Актуальність проблеми полягає в тому, що НАЖХП є найбільш поширеним захворюванням печінки в за-хідних країнах; патологія охоплює 17-46 % дорос-лого населення з відмінностями залежно від методу діагностики, віку, статі та етнічної приналежності [1]. За даними УЗД, поширеність НАЖХП серед доросло-го населення в цілому становить приблизно 25-30 % у Європі і Сполучених Штатах Америки. Найвища
Цель: оценить состояние основных показателей клеточного иммунитета и уровень цитокинов у больных хроническими диффузными заболеваниями печени (ХДЗП). Материалы и методы. Обследовано 68 пациентов с ХДЗП, которые были распределены на 4 группы в зависимости от этиологических факторов формирования и прогрессирования стеатоза и фиброза печени: І группа — 36 больных неалкогольной жировой болезнью печени; ІІ группа — 13 больных хроническим вирусным гепатитом, ассоциированным с вирусом С; ІІІ группа — 14 больных алкогольной болезнью печени, ІV группа — 5 больных токсическим гепатитом. Проводили изучение основных показателей клеточного иммунитета и уровня интерлейкина (ИЛ) 6, ИЛ-10 и фактора некроза опухоли альфа. Результаты. У 83,3 % больных I группы, 76,9 % больных II группы и половины больных III группы наблюдали значительное снижение Т-хелперной субпопуляции. Недостаточность клеточного иммунитета у больных с ХДЗП способствует формированию стеатоза. У 69,2 % больных II группы установленные нарушения иммунорегуляции указывают на персистенцию вируса гепатита С и, как следствие, развитие фиброза. Согласно полученным результатам, у больных I, II и IV групп концентрация фактора некроза опухоли альфа достоверно превышает контрольные значения в 6,9, 7,9 и 11,0 раза соответственно (р < 0,05). Уровень ИЛ-6 достоверно выше в 3,9 раза (р < 0,05) у больных I группы по сравнению с IV группой больных. Это указывает на прогрессирование иммунопатологического процесса и является патогенетическим признаком неадекватности функционирования иммунной системы при ХДЗП. Выводы. Установлено, что прогрессирование стеатоза печени сопровождается недостаточностью клеточного звена иммунитета и повышением уровня провоспалительных цитокинов.
Резюме. Актуальність. Неалкогольна жирова хвороба печінки (НАЖХП)-хронічне дифузне захворювання печінки, що включає простий стеатоз, неалкогольний стеатогепатит (НАСГ) з можливістю прогресування до цирозу або навіть гепатоцелюлярної карциноми. Відомо багато причин стеатозу печінки, однак НАЖХП асоціюється переважно з інсулінорезистентністю і метаболічним синдромом (МС), що дало підставу розглядати НАЖХП як печінкову маніфестацію останнього. Печінка відіграє ключову роль в обміні жирних кислот (ЖК) і тригліцеридів, забезпечуючи синтез, накопичення, секрецію і окислення ЖК. При властивому МС абдомінальному ожирінні відзначається ексцесивний потік ЖК від вісцерального жиру через портальну вену в печінку з розвитком стеатозу. Накопичення ліпідів у печінці запускає каскад прооксидативних гепатотоксичних подій, що призводять до розвитку НАСГ і можливого його прогресування. Мета: визначення особливостей метаболічних змін на різних етапах розвитку НАЖХП. Матеріали та методи. В дослідження увійшли пацієнти з НАЖХП, які проходили обстеження та лікування у відділенні захворювань печінки та підшлункової залози ДУ «Інститут гастроентерології НАМН України». Усім хворим виконували ультразвукове дослідження органів черевної порожнини, проводили стандартні біохімічні дослідження та визначення в сироватці крові загального холестерину, β-ліпопротеїдів, тригліцеридів, ліпопротеїдів низької щільності, ліпопротеїдів дуже низької щільності, ліпопротеїдів високої щільності, глюкози, інсуліну. Результати. Метаболічні зміни у вигляді інсулінорезистентності та проатерогенних змін ліпідограми, що характерні для всіх хворих із НАЖХП, були більш виражені при стеатозі печінки. Висновки. Отримані результати обумовлюють необхідність обов'язкового дослідження показників ліпідного та вуглеводного обміну у пацієнтів зі стеатозом печінки для своєчасної корекції порушень, що зменшить прогресування НАЖХП.
Резюме. У статті розглянуто роль вільних жирних кислот у патогенезі метаболічних і гастроентерологічних захворювань. Обґрунтовано доцільність використання методу газової хроматографії для визначення жирнокислотного складу біологічних рідин (сироватка крові, сеча, кал тощо). Показано, що вільні жирні кислоти беруть участь у формуванні структурних компонентів клітин, енергетичному гомеостазі й виконують роль сигнальних молекул або їх попередників, тому порушення регуляції метаболізму жирних кислот може призвести до системного порушення дії інсуліну, а також обміну глюкози в жировій тканині, м'язах і печінці. При різних патологічних станах відбувається збільшення окремих фракцій ліпідного спектра, що відмічається раніше, ніж зміна активності ферментів чи діагностичних маркерів білкового походження. Так, коротколанцюгові жирні кислоти можуть бути використані для встановлення синдрому надлишкового бактеріального росту в кишечнику. Зростання фракції поліненасичених жирних кислот може активізувати процеси запалення, імунні реакції, гіперкоагуляцію крові, підвищувати активність процесів перекисного окиснення ліпідів. Також маркерами запальних процесів можуть бути арахідонова (С20:4), додеканоїнова (С12:0) і лінолева (С18:3) вільні жирні кислоти. Окрім збільшення вмісту жирних кислот у біологічних рідинах, має значення їх дефіцит, що неможливо визначити за допомогою стандартних лабораторних методів. Доведеним фактом є те, що дефіцит ессенціальних жирних кислот може бути однією з причин формування метаболічного синдрому, неалкогольної жирової хвороби печінки та інших захворювань, пов'язаних з обміном речовин. Отже, хроматографія на сьогодні є єдиним методом, що дозволяє визначити жирнокислотний склад. Перевагою методу газової хроматографії є швидкість виконання і висока чутливість методу, завдяки чому можливо виявити найменші концентрації сполук у дослідному зразку (до 10-12 моль). Упровадження цього методу в клінічну практику лікарів-гастроентерологів дозволить діагностувати захворювання на ранньому етапі розвитку й допоможе вибирати правильний метод лікування.
Цель: определить взаимосвязь показателей иммунитета с основными биохимическими показателями у больных с хроническими диффузными заболеваниями печени (ХДЗП) в зависимости от этиологических факторов развития стеатоза и фиброза печени. Материалы и методы. Обследовали 120 больных с ХДЗП в возрасте от 19 до 78 лет, из них 77 женщин (64,2 %) и 43 мужчины (35,8 %). Распределение больных на группы осуществлялось в зависимости от этиологического фактора развития стеатоза и фиброза печени: І группу составили 24 больных с неалкогольной жировой болезнью печени (НАЖБП), ІІ — 37 пациентов с неалкогольным стеатогепатитом (НАСГ), ІІІ — 21 больной с хроническим вирусным гепатитом, ассоциированным с вирусом С, в ІV группу вошли 18 пациентов с алкогольной болезнью печени (АБП), в V — 20 пациентов с токсическим гепатитом медикаментозного генеза (ТГМ). Контрольную группу составили 30 практически здоровых людей. Для характеристики обмена липидов в сыворотке крови определяли уровень общего холестерина (ХС), холестерина липопротеинов низкой плотности. Оценку липидного спектра сыворотки крови проводили путем определения содержания триацилглицеринов (ТГ), липопротеинов высокой плотности (ХС ЛПВП), рассчитывали коэффициент атерогенности (КА). Процессы фиброза оценивали по содержанию оксипролина свободного (ОПсв) и оксипролина белковосвязанного, гексозамина и гиалуроновой кислоты. Наличие эндогенной интоксикации определяли по содержанию среднемолекулярных пептидов (СМП). Определяли основные показатели клеточного иммунитета, уровень циркулирующих иммунных комплексов (ЦИК) и уровень интерлейкина (IL)-6, IL-10, фактора некроза опухоли альфа (TNF-α). Проведен корреляционный анализ между биохимическими и иммунологическими показателями у обследованных больных. Результаты. Полученные данные у больных с ХДЗП указывают на активные воспалительные процессы. На это указывает повышение уровня провоспалительных цитокинов (IL-6 и TNF-α), СМП. Гиперпродукция IL-6 сопровождается снижением общих фосфолипидов (ФЛ) в сыворотке крови пациентов с НАЖБП, НАСГ и ТГМ: выявлена средняя корреляционная взаимосвязь между IL-6 и ФЛ (r = –0,44, р < 0,05; r = –0,45, р < 0,01; r = –0,44, р < 0,05 соответственно у пациентов этих групп). У пациентов с НАСГ установлено, что повышение уровня ЦИК сопровождается нарушением липидного обмена, а именно повышением КА сыворотки крови — ЦИК/КА (r = +0,39, р < 0,05) и снижением антиатерогенной фракции ХС ЛПВП сыворотки крови — ЦИК/ХС ЛПВП (r = –0,36, р < 0,05), о чем свидетельствует установленная средняя корреляционная взаимосвязь. Показано, что повышение уровня TNF-α параллельно сопровождается явлением эндотоксемии у пациентов с НАЖБП, о чем свидетельствует средняя корреляционная взаимосвязь между TNF-α и СМП (r = +0,54, р < 0,05). Повышение содержания Т-цитотоксических лимфоцитов сопровождалось снижением ХС ЛПВП и ТГ сыворотки крови, что подтверждается средней корреляционной взаимосвязью между уровнем СD8+-лимфоцитов и холестерина липопротеинов очень высокой плотности (r = –0,53, р < 0,05) и ТГ (r = –0,53, р < 0,05) соответственно у пациентов с АБП. Кроме того, у этой группы пациентов отсутствует активация продукции IL-10 в ответ на воспаление, что сопровождается снижением деградации зрелых нерастворимых коллагенов, о чем свидетельствует средняя корреляционная взаимосвязь между IL-10 и ОПсв (r = –0,64, р < 0,01). Выводы. Полученные данные указывают на взаимосвязь между иммунологическими и биохимическими показателями у больных с ХДЗП в зависимости от этиологических факторов развития стеатоза и фиброза печени.
scite is a Brooklyn-based organization that helps researchers better discover and understand research articles through Smart Citations–citations that display the context of the citation and describe whether the article provides supporting or contrasting evidence. scite is used by students and researchers from around the world and is funded in part by the National Science Foundation and the National Institute on Drug Abuse of the National Institutes of Health.
hi@scite.ai
10624 S. Eastern Ave., Ste. A-614
Henderson, NV 89052, USA
Copyright © 2024 scite LLC. All rights reserved.
Made with 💙 for researchers
Part of the Research Solutions Family.